Human, Law, State: Legal and Socio-Psychological Dimensions
The proceedings of the scientific and practical conference “Human, Law, State: Legal and Socio-Psychological Dimensions” include scientific reports, theses, analytical materials, and research findings devoted to current issues in legal science, state-building, protection of human rights and freedoms, as well as socio-psychological aspects of modern society development. The publication brings together scholarly contributions from researchers, academic staff, postgraduate students, higher education applicants, practitioners, and representatives of public institutions.The materials of the proceedings are aimed at fostering academic dialogue, exchanging practical experience, and developing modern approaches to addressing relevant legal and socio-psychological issues in the context of the development of a democratic state governed by the rule of law.
Удосконалення критеріїв оцінювання ефективності взаємодії державного бюро розслідувань з іншими суб’єктами сектору безпеки та оборони України
Розкрито науково-практичні підходи до вдосконалення критеріїв оцінювання ефективності взаємодії Державного бюро розслідувань з іншими суб’єктами сектору безпеки та оборони України. Акцентовано увагу на значенні міжвідомчої координації, оперативного обміну інформацією, узгодженості управлінських рішень та належного розподілу повноважень між уповноваженими органами. Обґрунтовано необхідність формування чітких, об’єктивних і вимірюваних критеріїв оцінювання, які дозволяють визначати результативність спільної діяльності, своєчасність реагування на загрози, рівень правової узгодженості дій та ефективність використання наявних ресурсів. Підкреслено, що вдосконалення таких критеріїв сприятиме підвищенню якості взаємодії, зміцненню інституційної спроможності Державного бюро розслідувань та забезпеченню належного функціонування сектору безпеки і оборони України в умовах сучасних викликів.
Copyright (c) 2026 Human, Law, State: Legal and Socio-Psychological Dimensions
Інституціональні реформи, спрямовані на запобігання агресії проти України, як елемент перехідного правосуддя
Інституціональні реформи, спрямовані на запобігання агресії проти України, становлять важливий елемент перехідного правосуддя, оскільки поєднують відновлення справедливості, гарантії неповторення порушень та зміцнення стійкості державних інститутів. Їхнє значення полягає у формуванні ефективної системи правових, політичних і безпекових механізмів, здатних протидіяти зовнішнім загрозам, забезпечувати відповідальність за міжнародні злочини та запобігати повторенню агресивних дій у майбутньому. Особливу роль у цьому процесі відіграють реформи сектору безпеки й оборони, судової системи, правоохоронних органів, органів державного управління, а також удосконалення механізмів міжнародної співпраці. Інституціональні зміни мають бути спрямовані не лише на подолання наслідків збройної агресії, а й на створення довгострокових гарантій миру, правової визначеності, демократичного контролю та захисту прав людини. У контексті перехідного правосуддя такі реформи виступають необхідною передумовою відновлення довіри суспільства до держави, посилення національної безпеки та забезпечення сталого розвитку України як правової і демократичної держави.
Інноваційні підходи до викладання вищої математики для студентів-соціологів у закладах вищої освіти
У тезі досліджено інноваційні підходи до викладання вищої математики для студентів-соціологів у закладах вищої освіти. Обґрунтовано, що математична підготовка майбутніх соціологів має бути орієнтована не лише на засвоєння теоретичних положень, а й на формування практичних навичок аналізу соціальних процесів, обробки статистичних даних та інтерпретації результатів досліджень. Розглянуто доцільність використання інтерактивних методів навчання, цифрових освітніх платформ, прикладних задач соціологічного змісту, візуалізації математичних моделей та елементів проєктного навчання. Підкреслено, що впровадження інноваційних методик сприяє підвищенню мотивації студентів, розвитку аналітичного мислення та кращому розумінню ролі математики у професійній діяльності соціолога.
Публічно-владна взаємодія органів публічної влади та громадськості в умовах воєнного стану: теоретико-прикладний аспект
У тезі досліджено теоретико-прикладні особливості публічно-владної взаємодії органів публічної влади та громадськості в умовах воєнного стану. Обґрунтовано, що воєнний стан зумовлює посилення управлінської централізації та запровадження окремих правових обмежень, однак не усуває потреби у відкритості, підзвітності та суспільній довірі до владних інституцій. Акцентовано увагу на зміні традиційних форм громадської участі, зокрема переході від консультативних механізмів до мобілізаційних, волонтерських і цифрових моделей співпраці. Розкрито значення електронної демократії як інструменту підтримання комунікації між державою та суспільством у кризових умовах. Окрему увагу приділено перспективі впровадження системи інтелектуального моніторингу суспільного запиту, що може сприяти оперативному виявленню проблем, протидії дезінформації та підвищенню ефективності управлінських рішень. Зроблено висновок, що цифровізація публічно-владної взаємодії здатна забезпечити не лише стійкість державного управління під час війни, а й сформувати основу для розвитку інклюзивного врядування у післявоєнний період.
Правове регулювання реклами в інтернеті: теоретико-правові аспекти в умовах цифрової трансформації
У тезі досліджено теоретико-правові аспекти регулювання інтернет-реклами в умовах цифрової трансформації суспільних відносин. Акцентовано увагу на тому, що розвиток онлайн-платформ, алгоритмічного таргетування, Big Data, інфлюенс-маркетингу та генеративного штучного інтелекту суттєво ускладнює традиційні підходи до правового контролю рекламної діяльності. Розкрито значення модернізації українського законодавства у сфері реклами та його наближення до європейських стандартів, зокрема щодо прозорості цифрових комунікацій, захисту персональних даних і запобігання маніпулятивному впливу на споживачів. Окрему увагу приділено проблемам ідентифікації нативної реклами, маркування спонсорського контенту в соціальних мережах, а також правовим ризикам використання дипфейків і синтетичних медіаматеріалів. Обґрунтовано доцільність упровадження інноваційного механізму «Цифрового паспорта рекламного креативу» на основі блокчейн-технології, що може забезпечити верифікацію походження рекламного повідомлення, прозорість фінансування та ефективніший державний нагляд. Зроблено висновок, що подальший розвиток правового регулювання інтернет-реклами має ґрунтуватися на поєднанні технологічної нейтральності, автоматизованого моніторингу та посиленого захисту прав споживачів у цифровому середовищі.
Удосконалення адміністративного законодавства, яке регулює реалізацію в Україні права особи на підприємницьку діяльність
У тезі досліджено актуальні напрями вдосконалення адміністративного законодавства України, яке регулює реалізацію права особи на підприємницьку діяльність. Обґрунтовано, що в умовах воєнного стану, післявоєнного відновлення та європейської інтеграції особливого значення набуває оновлення правових механізмів взаємодії держави й бізнесу. Акцентовано увагу на необхідності переходу від надмірно контрольної та каральної моделі державного впливу до сервісного, превентивного й ризик-орієнтованого підходу. Розглянуто проблеми надмірної кількості підзаконних нормативно-правових актів, застарілості окремих правових положень, наявності прогалин у понятійно-категоріальному апараті та потреби в систематизації законодавства. Запропоновано основні шляхи реформування, серед яких дерегуляція, консолідація нормативної бази, скорочення неактуальних актів, підвищення якості законопроєктної роботи та прийняття комплексного правового акта у сфері підприємницької діяльності.
Проблемні питання реалізації приписів Закону України "про національні меншини (спільноти)"
У тезах досліджено проблемні аспекти реалізації положень Закону України «Про національні меншини (спільноти) України» в умовах воєнного стану та євроінтеграційного курсу держави. Акцентовано увагу на значенні правового захисту національних меншин як складової демократичного розвитку, виконання міжнародних зобов’язань України та формування інклюзивної державної політики. Проаналізовано основні труднощі правозастосування, зокрема невизначеність механізмів підтвердження належності особи до національної меншини, недостатню інституційну взаємодію між органами влади й представниками меншин, а також проблеми забезпечення освітніх прав мовами національних спільнот. Окрему увагу приділено співвідношенню норм спеціального закону із законодавством про освіту та рекомендаціям європейських інституцій щодо вдосконалення механізмів реалізації прав меншин. Обґрунтовано, що ефективне застосування Закону потребує підвищення правової визначеності, розвитку консультативних механізмів, належного кадрового й навчально-методичного забезпечення, а також дотримання балансу між захистом державної мови та гарантіями культурної самобутності національних меншин.
Гарантії адвокатської діяльності як елемент забезпечення права на справедливий судовий розгляд
У тезі висвітлено значення гарантій адвокатської діяльності у контексті реалізації права особи на справедливий судовий розгляд. Розкрито, що ефективна участь адвоката у судовому процесі є необхідною умовою забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, рівності процесуальних можливостей сторін та дотримання принципу змагальності. Особливу увагу приділено таким гарантіям, як незалежність адвоката, недопустимість втручання у професійну діяльність, збереження адвокатської таємниці, захист адвоката від тиску та належні умови для виконання ним професійних обов’язків. Зроблено висновок, що належне забезпечення гарантій адвокатської діяльності безпосередньо впливає на якість правової допомоги та справедливість судового провадження.
Кримінологічна та віктимологічна характеристика злочинності неповнолітніх в умовах воєнного стану в Україні
У тезі розглянуто кримінологічну та віктимологічну характеристику злочинності неповнолітніх в умовах воєнного стану в Україні. Акцентовано увагу на основних причинах і умовах, що сприяють протиправній поведінці неповнолітніх, зокрема соціально-економічній нестабільності, вимушеному переміщенні, порушенні звичного освітнього процесу, психологічному напруженні та послабленні сімейного контролю. Проаналізовано особливості неповнолітніх як суб’єктів злочинної поведінки та як потенційних жертв кримінальних правопорушень. Наголошено на необхідності посилення профілактичної роботи, розвитку міжвідомчої взаємодії, психологічної підтримки дітей та впровадження комплексних заходів, спрямованих на запобігання злочинності й віктимізації неповнолітніх в умовах воєнного стану.
Криміналістична характеристика насильницьких злочинів проти життя і здоров’я
У тезі розглянуто криміналістичну характеристику насильницьких злочинів проти життя і здоров’я як систему відомостей, що має важливе значення для їх своєчасного розкриття та ефективного розслідування. Акцентовано увагу на основних елементах такої характеристики, зокрема способі вчинення кримінального правопорушення, обстановці події, слідовій картині, особі злочинця та потерпілого, мотивах протиправної поведінки, а також типових діях, спрямованих на приховування злочину. Підкреслено, що насильницькі злочини цієї категорії відзначаються підвищеною суспільною небезпекою, оскільки посягають на найцінніші блага людини — її життя та здоров’я. Визначено, що використання криміналістичної характеристики дає змогу правильно формувати слідчі версії, встановлювати причинно-наслідкові зв’язки між обставинами події, обирати доцільні тактичні прийоми та забезпечувати повноту доказування. Зроблено висновок, що науково обґрунтований аналіз типових ознак насильницьких злочинів сприяє підвищенню результативності досудового розслідування, встановленню істини у кримінальному провадженні та реалізації принципу невідворотності кримінальної відповідальності.
Тактичні особливості допиту осіб, які стали жертвами сексуального насильства
У тезі досліджено криміналістичні, психологічні та етичні аспекти допиту осіб, які постраждали від сексуального насильства. Особливу увагу приділено високому рівню латентності таких злочинів, складності отримання достовірних показань та необхідності запобігання повторній травматизації потерпілих. Розкрито значення належної підготовки слідчого до проведення допиту, зокрема попереднього аналізу матеріалів кримінального провадження, вивчення особистості потерпілої особи, залучення психологів, педагогів та інших фахівців. Акцентовано на важливості створення безпечного середовища для спілкування, використання спеціально обладнаних приміщень, урахування вікових, гендерних та емоційних особливостей потерпілих. У роботі підкреслено, що ефективна тактика допиту має поєднувати процесуальну результативність із повагою до гідності людини, конфіденційністю, емпатійною комунікацією та дотриманням принципів правосуддя, дружнього до потерпілих. Зроблено висновок, що комплексний підхід до проведення допиту сприяє отриманню якісної доказової інформації та належному захисту прав осіб, які зазнали сексуального насильства.
Застосування принципу найтіснішого зв'язку в договірних зобов'язаннях за відсутності вибору права сторонами (ст. 4 закону україни «про мпп»)
У тезі досліджено особливості застосування принципу найтіснішого зв’язку в договірних зобов’язаннях за відсутності вибору права сторонами відповідно до положень Закону України «Про міжнародне приватне право». Розкрито значення цього принципу як важливого колізійного механізму, що дозволяє визначити правопорядок, найбільш пов’язаний із конкретними договірними відносинами. Особливу увагу приділено доктринальним підходам до встановлення застосовного права, зокрема концепціям характерного виконання, «proper law of the contract» та «center of gravity». Наголошено, що використання принципу найтіснішого зв’язку потребує комплексної оцінки фактичних обставин справи, належної кваліфікації правовідносин і врахування міжнародної практики. У роботі також окреслено практичні труднощі, пов’язані з визначенням змісту іноземного права та межами суддівського розсуду. Зроблено висновок, що подальше вдосконалення критеріїв застосування цього принципу сприятиме підвищенню правової визначеності, передбачуваності судових рішень і ефективності колізійного регулювання в Україні.
Забезпечення прав і свобод людини у воєнний та післявоєнний період
У тезах досліджено особливості забезпечення прав і свобод людини в Україні в умовах воєнного стану та в майбутній післявоєнній відбудові. Акцентовано увагу на тому, що навіть за наявності об’єктивної воєнної необхідності держава зобов’язана дотримуватися принципів законності, пропорційності, тимчасовості та недопущення свавільного обмеження прав. Розкрито значення конституційних гарантій, міжнародних стандартів захисту прав людини та механізмів міжнародного гуманітарного права. Окремо висвітлено проблеми доступу до правосуддя, контролю за надзвичайними повноваженнями органів влади, захисту вразливих категорій населення, а також відповідальності за воєнні злочини. Обґрунтовано необхідність розвитку дистанційного судочинства, посилення парламентського й судового нагляду, застосування інструментів перехідного правосуддя та гармонізації українського законодавства з правом Європейського Союзу. Зроблено висновок, що ефективний захист прав людини у воєнний і післявоєнний період є основою демократичної стійкості держави, відновлення справедливості та правової інтеграції України до європейського простору.
Відповідальність за протиправні дії в соціальних мережах: свобода слова чи кримінальне правопорушення
У роботі розглянуто проблему юридичної відповідальності за протиправні дії в соціальних мережах крізь призму співвідношення свободи слова та кримінально караної поведінки. Проаналізовано роль цифрового середовища як простору реалізації права на вільне вираження поглядів, а також як платформи для поширення кібербулінгу, мови ворожнечі, закликів до насильства та іншого суспільно небезпечного контенту. Особливу увагу приділено питанню правової оцінки «лайків», репостів і коментарів, оскільки такі форми онлайн-активності можуть мати різне юридичне значення залежно від змісту, наміру особи та наслідків поширення інформації. Визначено, що свобода слова не є абсолютною та може бути обмежена у випадках, коли цифрова поведінка порушує права інших осіб, принижує людську гідність або створює загрозу громадській безпеці. У роботі підкреслено необхідність удосконалення законодавства України, формування сталої судової практики та підвищення рівня цифрової правової культури з метою забезпечення балансу між захистом прав людини й недопущенням надмірного обмеження свободи вираження поглядів.
Справедливе покарання у ХХІ столітті: кара чи ресоціалізація
У тезі досліджено проблему справедливого покарання у XXI столітті крізь призму співвідношення кари та ресоціалізації. Акцентовано увагу на тому, що сучасне кримінальне право не може обмежуватися лише відплатою за вчинене кримінальне правопорушення, адже покарання має також сприяти виправленню особи, запобіганню повторній злочинності та відновленню соціальної справедливості. Розкрито історичні, філософські та правові підходи до розуміння покарання, а також показано трансформацію його мети в умовах гуманізації кримінальної політики. Особливу увагу приділено проблемам позбавлення волі, рецидивної злочинності, альтернативних санкцій, пробації та відновного правосуддя. Підкреслено, що в умовах глобалізації та повномасштабної війни в Україні питання справедливого покарання набуває особливої актуальності, оскільки суспільний запит на суворість має поєднуватися з дотриманням принципу пропорційності, прав людини та реальними механізмами повернення особи до правомірного життя. Зроблено висновок, що справедливе покарання повинно ґрунтуватися на балансі між відповідальністю, гуманізмом, безпекою суспільства та можливістю ресоціалізації правопорушника.
Організаційно-правові механізми функціонування Служби освітньої безпеки в структурі Національної поліції України
У тезі розглянуто організаційно-правові механізми функціонування Служби освітньої безпеки в структурі Національної поліції України. Акцентовано увагу на місці та ролі цієї служби у забезпеченні безпечного освітнього середовища, профілактиці правопорушень, захисті прав і законних інтересів учасників освітнього процесу. Проаналізовано основні напрями діяльності Служби освітньої безпеки, зокрема взаємодію з адміністрацією закладів освіти, педагогічними працівниками, здобувачами освіти, батьками, органами місцевого самоврядування та іншими суб’єктами забезпечення безпеки. Наголошено на важливості удосконалення організаційно-правового забезпечення діяльності служби, чіткого визначення її повноважень, підвищення ефективності міжвідомчої координації та формування комплексного підходу до забезпечення правопорядку в освітньому середовищі.
Забезпечення публічної безпеки в умовах воєнного стану: адміністративно-правові засади діяльності Національної поліції України
Розглянуто адміністративно-правові засади забезпечення публічної безпеки в умовах воєнного стану та особливості діяльності Національної поліції України в цей період. Визначено основні напрями поліцейської діяльності, пов’язані з охороною громадського порядку, контролем за дотриманням спеціальних обмежень, захистом прав і свобод громадян, а також взаємодією з іншими органами державної влади. Особливу увагу приділено питанням законності застосування адміністративних заходів, дотриманню прав людини та необхідності вдосконалення нормативно-правового регулювання в умовах воєнного стану. Обґрунтовано важливість ефективної діяльності Національної поліції для підтримання стабільності держави та безпеки населення.
Комунікативна підготовка працівників поліції як складова ефективної взаємодії з населенням в умовах постконфліктної стабілізації
Розглянуто значення комунікативної підготовки працівників поліції як важливої складової професійної діяльності в умовах постконфліктної стабілізації. Досліджено роль професійного спілкування у формуванні довіри населення до правоохоронних органів, забезпеченні громадської безпеки та підтриманні соціальної стабільності. Особливу увагу приділено розвитку навичок активного слухання, врегулювання конфліктів, психологічної стійкості та взаємодії з різними соціальними групами. Обґрунтовано необхідність удосконалення системи професійної підготовки поліцейських з урахуванням сучасних викликів постконфліктного середовища.
Контроль і нагляд як основа забезпечення законності в діяльності органів поліції
У тезах розглянуто внутрішній контроль у діяльності органів поліції як важливий засіб забезпечення законності, службової дисципліни та належного виконання службових обов’язків. Визначено правову природу внутрішнього контролю, його основні завдання та форми реалізації. Особливу увагу приділено службовим перевіркам, службовим розслідуванням і діяльності підрозділів внутрішньої безпеки. Обґрунтовано, що ефективний внутрішній контроль сприяє запобіганню правопорушенням, зменшенню корупційних ризиків, підвищенню професійного рівня працівників поліції та зміцненню довіри суспільства до правоохоронних органів.
Вплив інформаційно-психологічних операцій у соціальних мережах на громадську думку: роль правоохоронних органів України
Досліджено особливості впливу інформаційно-психологічних операцій у соціальних мережах на формування громадської думки в умовах сучасних інформаційних загроз. Визначено основні форми поширення дезінформації, маніпулятивного контенту, фейкових повідомлень та психологічного впливу на населення через цифрові платформи. Особливу увагу приділено негативним наслідкам таких дій для суспільної стабільності, довіри до державних інституцій та національної безпеки України. Проаналізовано роль правоохоронних органів України у виявленні, попередженні та припиненні інформаційно-психологічних операцій, а також значення кіберполіції, Служби безпеки України та Національної поліції України у забезпеченні інформаційної безпеки держави. Обґрунтовано необхідність підвищення рівня медіаграмотності населення, удосконалення законодавчого регулювання та розвитку міжвідомчої взаємодії у сфері протидії інформаційним загрозам.
Кваліфікація кримінального правопорушення, пов’язаного із пошкодженням або знищенням майна
У тезі розглянуто особливості кримінально-правової кваліфікації діянь, пов’язаних із умисним пошкодженням або знищенням чужого майна. Акцентовано увагу на значенні правильної юридичної оцінки таких правопорушень для забезпечення законності, обґрунтованості обвинувачення та справедливості кримінальної відповідальності. Проаналізовано основні елементи складу кримінального правопорушення, зокрема об’єкт, предмет, суб’єкт, спосіб вчинення та наслідки протиправних дій. Окремо підкреслено проблемні аспекти кваліфікації співучасті, розмежування умисного пошкодження майна із суміжними кримінальними правопорушеннями, а також особливості правової оцінки таких діянь в умовах воєнного стану. Зазначено, що у випадках знищення або пошкодження майна внаслідок збройної агресії такі дії можуть набувати ознак воєнних злочинів. Обґрунтовано необхідність удосконалення кримінального законодавства та правозастосовної практики з метою усунення колізій і підвищення ефективності захисту права власності.
Кримінально-правові проблеми протидії незаконному обігу наркотиків та психотропних речовин у сучасному правовому просторі
У тезі розглянуто кримінально-правові проблеми протидії незаконному обігу наркотичних засобів і психотропних речовин у сучасному правовому просторі України. Акцентовано увагу на зростанні суспільної небезпеки наркозлочинності в умовах воєнного стану, соціально-економічної нестабільності та транснаціонального характеру злочинної діяльності. Проаналізовано труднощі правової кваліфікації таких діянь, формування належної доказової бази, застосування цифрових технологій у розслідуванні та забезпечення єдності судової практики. Окремо підкреслено значення профілактичних програм, міжнародної співпраці, удосконалення законодавства та дотримання балансу між захистом громадської безпеки й гарантіями прав людини. Зроблено висновок, що ефективна протидія наркозлочинності можлива лише за умови комплексного поєднання кримінально-правових, кримінологічних, організаційних і соціально-превентивних заходів.
Динаміка та масштаби торгівлі людьми в умовах правового режиму воєнного стану
У тезах досліджено динаміку та масштаби торгівлі людьми в Україні в умовах дії правового режиму воєнного стану. Особливу увагу приділено аналізу статистичних показників, які свідчать про зростання кількості кримінальних правопорушень, пов’язаних із торгівлею людьми, а також про зміну форм експлуатації та соціального портрета потерпілих. Встановлено, що збройна агресія, окупація частини територій, масове переміщення населення та загальне погіршення соціально-економічного становища суттєво підвищують ризики потрапляння осіб у ситуації експлуатації. Окремо акцентовано на зростанні вразливості жінок і дітей, які в умовах війни дедалі частіше стають жертвами цього злочину. Зроблено висновок, що протидія торгівлі людьми потребує посилення міжвідомчої взаємодії, ефективного виявлення постраждалих, належного соціального захисту та забезпечення невідворотності кримінальної відповідальності винних осіб.
Пенсійне право в системі права соціального забезпечення
У тезі досліджено місце пенсійного права в системі права соціального забезпечення як одного з ключових правових інститутів, спрямованих на реалізацію конституційного права людини на соціальний захист. Розкрито значення пенсійного забезпечення у випадках настання соціальних ризиків, зокрема старості, інвалідності та втрати годувальника. Особливу увагу приділено предмету пенсійного права, який охоплює відносини щодо формування, призначення, перерахунку, виплати та захисту пенсійних прав. Наголошено на поєднанні імперативного та соціально-захисного методів правового регулювання, що зумовлює публічно-правовий характер пенсійних відносин. Визначено основні принципи пенсійного права, серед яких загальнообов’язковість, солідарність, законність і гарантування мінімального рівня соціальної безпеки. Зроблено висновок, що пенсійне право є системоутворюючим елементом права соціального забезпечення, оскільки саме через його норми держава забезпечує матеріальну підтримку осіб, які через об’єктивні життєві обставини потребують соціального захисту.
Криміналістична діагностика та ідентифікація
У тезі розглянуто значення криміналістичної діагностики та ідентифікації як важливих напрямів криміналістичної науки й практики досудового розслідування. Акцентовано увагу на їхній ролі у встановленні фактичних обставин кримінального правопорушення, дослідженні матеріальних слідів, визначенні зв’язку між особою, об’єктом і подією. Розкрито сутність криміналістичної ідентифікації як процесу встановлення тотожності об’єкта за його індивідуальними ознаками, а також охарактеризовано криміналістичну діагностику як засіб з’ясування механізму події, стану об’єктів та умов утворення слідів. Окрему увагу приділено правовим засадам застосування спеціальних знань у кримінальному провадженні, зокрема положенням кримінального процесуального законодавства України та законодавства про судову експертизу. Підкреслено, що використання сучасних науково-технічних методів, цифрових баз даних, дактилоскопічних систем і ДНК-аналізу підвищує ефективність розслідування та сприяє формуванню належної доказової бази.
Правова та соціально психологічна культура правоохоронця як фактор ефективної тактико спеціальної підготовки під час воєнного стану
У тезі розглянуто значення правової та соціально-психологічної культури правоохоронця як важливої умови ефективної тактико-спеціальної підготовки в період воєнного стану. Акцентовано увагу на тому, що професійна діяльність поліцейського потребує не лише належного рівня тактичних умінь, а й сформованої правосвідомості, моральної відповідальності, психологічної стійкості та здатності діяти відповідно до принципів законності й поваги до прав людини. Обґрунтовано, що в умовах підвищених ризиків, соціальної напруги та екстремальних службових ситуацій особливого значення набувають комунікативні навички, саморегуляція, уміння надавати первинну психологічну підтримку та приймати виважені рішення. Правова культура забезпечує дотримання меж службових повноважень, а соціально-психологічна культура сприяє ефективній взаємодії з громадянами, збереженню довіри до поліції та професійній стійкості правоохоронців. Зроблено висновок, що поєднання правових знань, етичних орієнтирів і психологічної готовності є необхідною передумовою якісної підготовки правоохоронців та належного виконання ними завдань під час воєнного стану.
Проблеми застосування штрафу як виду покарання
У тезі досліджено актуальні проблеми застосування штрафу як виду кримінального покарання в Україні. Особливу увагу приділено його значенню як майнової санкції, що дає змогу реалізувати мету покарання без ізоляції особи від суспільства. Водночас наголошено, що ефективність штрафу суттєво знижується через труднощі встановлення реального майнового стану правопорушника, поширення тіньових доходів, приховування активів та економічну нестабільність, зумовлену воєнним станом. Розглянуто проблему призначення як надто малих, так і надмірно великих сум, що в одних випадках не забезпечують превентивного ефекту, а в інших — призводять до неможливості виконання вироку. Окремо проаналізовано диспропорцію між розміром штрафу та вигодою, отриманою від корупційних і господарських кримінальних правопорушень. Обґрунтовано необхідність удосконалення законодавчого підходу до визначення розміру штрафу, зокрема шляхом запровадження моделі «штрафо-днів», яка сприятиме індивідуалізації покарання, соціальній справедливості та рівності громадян перед законом.
Особливості розслідування кримінальних проваджень щодо дитячої порнографії: критерії розмежування порнографії та еротики
У тезі досліджено особливості розслідування кримінальних проваджень, пов’язаних із дитячою порнографією, з урахуванням сучасних викликів цифрового середовища. Акцентовано увагу на тому, що поширення протиправного контенту через інтернет, месенджери та хмарні сервіси ускладнює виявлення, фіксацію й доказування таких кримінальних правопорушень. Розглянуто кримінально-правове значення правильного розмежування порнографії та еротики, оскільки від цього залежить кваліфікація діяння, допустимість доказів і межі кримінальної відповідальності. Визначено основні критерії такого розмежування, серед яких мета створення матеріалу, ступінь натуралістичності зображення, контекст, наявність художньої чи культурної цінності, а також вік зображеної особи. Окрему увагу приділено ролі судових експертиз, роботі з електронними доказами, встановленню віку потерпілих, міжнародному співробітництву та необхідності дотримання принципів дружнього до дитини правосуддя. Зроблено висновок, що ефективне розслідування цієї категорії злочинів потребує поєднання правових, технічних, експертних і психологічних підходів, а також подальшого вдосконалення законодавства відповідно до розвитку цифрових технологій.
Тактичні помилки при огляді місця події та способи їх усунення
У тезі розглянуто тактичні помилки, що виникають під час огляду місця події, а також визначено основні способи їх попередження та усунення. Акцентовано увагу на значенні огляду як однієї з найважливіших слідчих дій, від якої залежить повнота, достовірність і допустимість доказів у кримінальному провадженні. Проаналізовано типові недоліки, зокрема неправильне визначення меж огляду, поверхневу фіксацію обстановки, некоректний опис об’єктів без експертного підтвердження, порушення правил фото- та відеофіксації, а також ігнорування негативних обставин. Обґрунтовано, що такі помилки можуть ускладнити реконструкцію події, знизити доказове значення зібраних матеріалів або призвести до їх недопустимості в суді. Запропоновано комплексний підхід до підвищення ефективності огляду місця події, який передбачає належну організацію роботи слідчо-оперативної групи, залучення спеціалістів, дотримання поетапності слідчої дії, використання криміналістичного прогнозування та суворе виконання процесуальних вимог. Зроблено висновок, що якісний огляд місця події потребує поєднання тактичної обґрунтованості, технічної точності та правової бездоганності.
Напади на поліцейських під час затримання: сучасні загрози та шляхи їх мінімізації
У тезі досліджено проблему нападів на поліцейських під час затримання в умовах сучасних безпекових викликів, зумовлених воєнним станом, поширенням незаконної зброї та зростанням агресивності правопорушників. Особливу увагу приділено чинникам, які підвищують ризик для працівників Національної поліції України під час виконання службових обов’язків, зокрема обігу вогнепальної зброї та вибухонебезпечних предметів, психологічній нестабільності окремих осіб, кадровому навантаженню та цілеспрямованим атакам на правоохоронців. У роботі наголошено, що кримінально-правова відповідальність за посягання на поліцейського є важливою, однак недостатньою умовою ефективного запобігання таким злочинам. Запропоновано комплекс практичних заходів, спрямованих на мінімізацію загроз: удосконалення тактичної підготовки, належне технічне забезпечення, попередній аналіз ризиків, психологічна підтримка особового складу та посилення контролю за незаконним обігом зброї. Зроблено висновок, що захист поліцейських під час затримання має ґрунтуватися на поєднанні правових, організаційних, технічних і психологічних механізмів.